МУАХАХАХА!
Превод: machocka Редакция: VastoLorde96
Епизод 22 ДЕКЛАРАЦИЯ ЗА РАЗПУСКАНЕ
Чудя се дали е добра идея Доларите да съществуват.
Трябва... Трябва да направя нещо. - Каквото и да научиш
или откриеш за нея, не затваряй очи. - Истински любовен триъгълник.
Носеше униформа от Райра... и имаше големи цици...
Невъзможно. Не го вярвам...
Жълтите кърпи са обградили едно момиче.
Къде?
Зад офисите... Раздвижиха се. Явно ще я заведат някъде.
Как изглежда? - Тази униформа май е на Райра…
Носи униформа на Райра, има очила... и големи гърди.
Защо Сонохара е…
Всички от Доларите, спешен случай! - Точно така, трябва да си помагаме!
Няма да правят каквото си искат! - Жълтите кърпи прекалиха!
А сега...
Ще се насладя на останалото от хола си.
Нека всички, които са наблизо, да й помогнат! Нека се обединим!
Хей, хей, хей, хей...
От Доларите ли си?
Ти си тая, дето беше с черния ездач, нали?
Кучка такава. - Тези са от Жълтите кърпи?
О, полицай, ей там са! Бързо, бързо!
Чакай!
Хей!
Какво съм направила?
Насам.
Тичай направо. Отзад има изход.
Отчаяно мислех, че трябва да направя нещо.
Къде се дяна?!
Намерих момичето. Показах й задния изход на Орб Икебукуро.
Преследват я. - Има ли някой наблизо?
Но бях объркана и не направих нищо друго, освен да избягам.
Паника! Изходът е там!
Опасността е по-евтина от страха!
Защо...
Добре, а сега "клик".
Хей, хей...
Не е честно, Хорада!
Пазачите, пазачите за Орб Икебукуро също са от Доларите. Долу и вън!
Аз работя в зоната зад сградата на Орб Икебукуро!
Кой е този? Защо?
Защо ми помага?
Мамка му...
Добре ли сте?!
Помогнах малко, просто един случайно минаващ член на Доларите.
Е, мислех да напусна, но... - Не напускай!
Не можеш да напуснеш! - Знаех, че ще се върнеш.
Сън? - Къде отиде момичето?
Това... сън ли е?
Разкарайте се!
Момичето вече е зайче!
Мамка му, къде отиде? - Копеле...
Ако не побързаш, ще я загубиш. - Мамка му!
Какво правите, идиоти такива?! - Какво стана?
Доларите се ебават с нас. Викайте подкрепления!
Ще съберем повече хора!
Помагат ми хора, които никога не съм срещала.
Сякаш сънувам.
Зайчето мина необезпокоявано! - Тогуса, вземи я.
Разбрано!
Не е хубаво да се биете. Ще ви направя на суши!
Звънят! Толкова са много! - Но не звънят само нашите телефони…
И техните звънят. - Момиче в заешки костюм?
С големи цици?
КАЗИЕ
Да. Зайче? Добре.
Къде отиде зайчето? Който го види, веднага да докладва!
Тя ли е? - От костюма не виждам циците.
Значи лично ще проверим.
Но...
Моите сънища... винаги са били лъжа.
Чакай!
Сънувала съм само щастливо семейство и фалшиви усмивки.
Затова това не е сън. Това е реалност.
Това ми каза ръката му.
И тогава внезапно осъзнах, че това вече го знаех.
Дори без той да ме бе докоснал… Това е…
Защо не забелязваме важните неща, преди да е станало твърде късно?
Кида...
Защо?
Защо ли?
Мислиш, че е странно, че те спасих от Жълтите кърпи?
Затова си моята секси Анри. Това много ти отива.
Може ли да те попитам нещо?
Какво правиш?
Защо ни шпионираше?
Кажи ми, Анри. Какво целиш?
Аз... Ти...
Какво за мен? Аз ли съм виновен? Идиот ли съм, задето те защитих?
Явно съм. - Не говори така...
Микадо знае ли? Какво планираше да правиш с него?
Аз... - Той...
Мислиш, че го разбираш ли? - Защо не му кажеш...
Забавно ли беше?! Да ме измамиш и да се лепнеш за него…
Какви ги... говоря...
Просто не исках да пострадаш
или да нараниш някого.
Аз също бягах от теб.
Аз...
Ето я!
Намерихме те. - От Доларите си, нали, кучко?
Не, не съм. - Не се ебавай с нас.
Не го крий. Ако не си от Доларите, тогава какво си?
Искаш да знаеш... какво съм?
Какво? Какво си?
Попитах какво си.
Сетих се! Ти си герой на справедливостта!
Подмами нашите със сладки думи за правдата.
Е, сега ще ти покажем какво става, когато някой ни предаде.
Пречукваме го!
Какво... съм направила?
И така, не може в цялата история само ти да не пострадаш...
Млъкни! Т'ва шибано нещо само ми бипка!
Дали мога да прочета всичко? К'во да правя с т'ва заешко момиче?
Млъкни!
Намерих момичето. Добре е. Всичко се нареди.
Защото...
Защото фортисимото на Икебукуро се появи!
Много ти благодаря, че отново ме спаси.
Ти коя беше?
Здрасти. Изключих си телефона.
До скоро.
Селти...
Мисията беше успешна! - Ура за Доларите!
Успяхме! - Ето колко струваме!
Ако си помагаме, няма от какво да се боим!
Благодаря ви...
Намерих го...
Най-важното нещо за мен...
Микадо?
Брей, мачът свърши ли вече?
Шизу знае кога да се намеси.
Но това не е краят.
Скоро ще мога да им дам едновременно и шах, и мат.
Селти, излезе! Хвани гъбата!
Селти, това е невъзможно.
Видя ли, затова ти казах да внимаваш повече...
Не това!
Селти...
Извинете ме.
Не исках да те будя.
Съжалявам, че ви създадох толкова проблеми.
Изобщо не ни пречиш. Остани тук за известно време.
Опасно е да живееш сама. - Сигурни ли сте?
Ако ти трябва нещо, само ми кажи.
Много благодаря.
Известно време няма да ходиш на училище, нали? Вече казах на Микадо…
Познаваш Рюгамине? - Да, нещо такова.
Ами... аз...
Анри, не се притеснявай за нищо.
Няма проблем! Аз съм на твоя страна, а странникът до теб също е доверен…
Абе, приятел е. - Защо така?
Защо написа "доверен", а после го изтри? Защо?
Селти?!
Каква изненада. - Кое?
Просто не знаех, че Селти живее с мъж.
Оттогава шогунът не се е появявал.
Все тая, няма значение. Знаем какво трябва да правим.
Всички тук знаят какво трябва да се направи, нали?!
Напълно ще смажем Доларите!
Ще повикам полицията!
Къде си сега?
Жълтите пак са почнали. - Развихрили са се.
Един приятел ми каза, че почти са убили някакъв.
Не можем да загубим. Нека пак се организираме.
За какво си мислиш сега?
Доларите ще изчезнат.
Какво значи това? - Това създателят ли беше?
Лидерът ни бяга? - Значи... се разпускаме?
21:34 часа.
Разпускането на Доларите е обявено.
Не! Да "изчезнем" е като да сме "безцветни" - затова сме Доларите!
Лидерът ни е безотговорен. - Не! Вярвайте му!
Кажи нещо! - Обясни действията си!
Доларите ще изчезнат.
Ти си отвратителен.
Вече не мога да влизам. - Наистина ли?
Можем да видим главната страница, но чатовете са изключени.
Какво значи това? - Значи, че е бил сериозен.
Достатъчно. Откажете се.
Имах доста свободно време и предостатъчно време за размисъл.
Лицата им постоянно се появяваха в съзнанието ми.
Усмихнатите им лица просто се появяваха и не изчезваха.
Може ли... да поговорим?
Разбира се. И аз исках да говоря с теб.
След като знаеш за мен, имам чувството, че мога да ти кажа всичко…
Ясно. Разбирам те.
Значи тези двамата не знаят за теб.
Те винаги са до мен, когато имам нужда.
Кида и Рюгамине...
А аз...
Първо трябва да спрем този конфликт. - Добре.
Явно трябва да го обсъдиш с Микадо.
Ти... колко добре го познаваш?
Анри, какво знаеш за Микадо?
Значи не си наясно... И той е в твоето положение.
Той крие нещо важно от теб, защото си му скъпа приятелка.
Трябва сама да го попиташ. Аз ще го доведа.
Докато ме няма, не прави странни работи.
Не я обстрелвай с въпроси и не експериментирай върху нея.
Знам. Имай ми вяра. - Добре, вярвам ти.
Анри, няма да се бавя. - Селти...
Аз... искам да спра да бягам.
Да се махаме оттук!
Мрази този, който ни каза да те убием - Кида Масаоми!
КИДА МАСАОМИ
Превод и субтитри: SugoiFanSubs
Защо не можех да помръдна? Защо се колебаех?
От какво се страхувах? Саки, вече няма да се страхувам.
Вече няма да бягам.
Следва: "Бъркотия"